Vissa dagar tänker jag inte på honom. Det är inte nödvändigtvis bra dagar.
–Pappa! –Hej, älskling!
–Här är inbjudningskortet. –Jag kommer, jag lovar.
Det är smuggling i storformat, ämnad för en internationell marknad.
Du fick dem att köpa de jävla aktierna som blev värdelösa!
Skyll inte på mig om det går åt helvete!
Nero!
Björn Sveinsson i Posis Group. Hittades i sommarstugan.
–Var då? –Snæfellsnes. Där har du väl varit?
Jag har inte varit där på 25 år.
–Hur länge har du varit vid krim? –I två månader.
Han har ett sår efter ett slag mot huvudet. Han var inte ensam här.
–Har nån varit inne? –Bara Auður som hittade honom.
Hon driver Hótel Hóll.
Snacket går säkert om mig och Björn men vi var inte ihop.
Du vet ingenting, pappa!
Var är Björn? Jag är hans svåger.
–Kan nån ha skäl att mörda honom? –Kanske Auður.
–Varför det? –Hon var förbannad på honom.
Hade du de skorna när du fann Björn? Och det var inte blod du torkade bort?
Du har inte hjälpt mig överhuvudtaget!
–Vad händer? –En pappa och hans dotter är försvunna.
–Lavan släpper ingen. –Är det pappan?
Heter mamman Helena Einarsdóttir? De är kända hos narkotikapolisen.
Den som blir kvar på lavafältet efter mörkrets inbrott, hittas aldrig igen.
–Har nån pratat med dem på Brekka? –Ingen där har hört nåt.
–Är det fortfarande barnhem? –Nej, det var längesen.
LAVA
Ragnar!
Vad letar du efter?
–Helena. –Vad gör du? Har det blivit en polissak?
–Hur kände du Björn i Posis? –Vet inte vem det är.
Jag var på fest hos honom ibland innan jag blev ren.
Det ordnar sig.
Helgi, kom hit.
Varsågod!
Trevligare att titta på henne än på dräggen i Reykjavík?
–Dags för dig att kolla runt lite! –Hon är vittne i det här fallet.
Livet fortsätter efter utredningen.
Emellanåt...
–Vi har inte hittat nåt. –Folk försvinner inte bara.
De kanske fick skjuts med nån bekant. Hade mobilen på tyst.
–Ursäkta! Einar, Helenas pappa. –Ja hej. Jag minns dig.
Jag vill berätta att jag blivit av med en hagelbössa.
–En Remington 870. –När då?
Vet inte säkert. Raggi tar saker ibland när han knarkar och behöver pengar.
–Men det var ett tag sen sist. –Tack.
Det vore bra om Helena slapp höra det.
–Jaha? –Helenas pappa saknar ett gevär.
–Och skyller på Raggi. –Men han har inget med Björn att göra.
Jo. Jag hittade de här fotona i en låda hos Björn.
Det här är Helena, Raggis flickvän, lilla Veras mamma.
Hon och Raggi har drogat mycket men hon har varit ren i nästan ett år.
Så ett hämndmotiv är inte uteslutet.
–Han visste att Björn skulle vara där. –Och tog dottern med? Knappast.
Aris alibi håller. Birna bekräftar det och jag har låtit spåra hans mobil.
Jag hörde Ari och Auður gräla igår.
–Hon har inget alibi. –Och "glömde" lämna in skorna.
Blodet kan ju ha kommit dit när hon hittade honom–
–men varför poängterade hon då att hon stannade ute på altanen?
–Marín. –Är alla skotten från samma vapen?
–Det får vi snart veta. –Är det samma spridning på alla?
–Det ser vi när vi kommit till stan. –Du måste kolla det med en gång.
Okej.
Varken Ari eller Auður har vapenlicens, men det har Auðurs ex Gísli.
Då pratar du med honom. – Ja?
–Det är en kvinna som vill träffa dig. –Vem är hon?
Vet inte. Ska jag visa in henne i fikarummet?
Nämen hej! Kul att se dig.
Hej.
–Vad vill du? –Säga det jag tänkte säga igår.
–Bragi och jag ska gifta oss. –Jaha?
–Grattis. –Tack.
Vilket betyder att vi kommer att flytta hit till näset för gott.
Dísa kan vara mycket med hästarna. Hon fortsätter förstås att komma till dig.
Har du bestämt det här, eller?
–Jag bryr mig om dig, Helgi. –Och jag om dig.
Jag kom och störde.
–Vi hörs. –Ja.
Polisen undersöker nu brottsplatsen Hraun på Snæfellsnes–
–för att klarlägga omständigheterna kring Björn Sveinssons död.
En man och hans dotter har försvunnit under en utflykt i samma område.
En omfattande sökinsats görs, men enligt polisen tyder inget på–
–att det finns någon koppling mellan händelserna.
Vad är det med dig och grabben från hotellet?
–Är du inte ihop med den där tv-typen? –Det är slut sen länge.
–Vad gillar du för mat? –Va?
–Vad gillar du att äta? –Fiskbullar i sås.
Vad då?
Vad skulle du tycka om att äta det varje dag så länge du lever?
Här är skott utifrån på kort avstånd–
–men fönstret har pansarglas så det har bara spruckit.
–Hej. Gréta. –Hej! Du lär ha slutat med handbollen?
Bara i landslaget, tillfälligt.
–Hylsa som låg nära hunden. –Vad har vi här?
–Auður var inte hemma den natten. –Det vet vi inte säkert.
Jo, Matti i receptionen såg henne sticka ut och jogga till sent på natten.
Om det var nåt mellan henne och Björn kan det ha vänts till hat genom affärer.
–Hon är inte riktigt typen... –Hon var kanske inte ensam.
–Vem skulle det vara? –Ari.
–Du såg dem ju gräla! –Ari var i Reykjavík.
Sista samtalet från bordstelefonen gjordes kl. 00.26 till Auður.
–Till hotellet, inte till henne. –Efter 23 kopplades samtalen till henne.
–Vad säger Auður om saken? –Jag får prata med henne igen.
–Kommer hylsorna från samma vapen? –Det tar tid för oss att kolla det här.
Jag ska prata med Auður, du tar Gísli.
–Är det inte bättre att jag tar Auður? –Jo, det är en bra idé.
Vi har hittat ett vitt pulver som ska analyseras.
–Vad var det där? –Jag testade att ringa igår kväll.
Auður svarade. Jag glömde säga det.
Vi hade bestämt att jag skulle prata med Auður och du med Gísli.
Jävlas han knäcker du näsan på honom. Då får du plus i kanten!
Helgi!
Long time no see.
–Vad kan jag stå till tjänst med? –Du har två gevär registrerade.
Jag måste få dem.
Var det stökigt hos bankkillen?
Kom.
Kom, det är här inne.
Kom då!
När användes det senast?
Det minns jag inte. Jo, jag sköt en minkjävel häromdan.
Ta dem bara. Men kom ihåg att lämna tillbaka dem.
Jag gick in en bit men kom inte i närheten av Björn.
–Jag minns inte att jag trampade i blod. –Vart gick du?
–Jag gick in i några andra rum. –Varför det?
För att hämta en tröja.
...förra veckan. Den blev dyngsur.
Om den hittades där skulle allt skvallret bara explodera.
Vi vet att Björn ringde till dig halv ett samma natt som han dog.
–Vad pratade ni om? –Inget, han lämnade ett meddelande.
–Varför svarade du inte? –Jag sov.
–När hörde du meddelandet? –På morgonen.
–Han ville träffa mig. –Varför det?
Han ville att jag skulle smaka en tiramisú han hade lagat.
–Han gillade att laga mat. –Har du kvar meddelandet?
–Jag har raderat det. –Vi måste få tillgång till det.
Skaffa det då.
Jag tror att ni hade ett förhållande.
Du borde söka jobb på nån skvallerblaska.
Du blev rasande för att han lurade dig i affärer.
Han ringde, du blev skitförbannad och ringde Ari som också var sur på Björn.
–Ni åkte dit tillsammans. –Vad är det för jävla trams?!
–Tävlar ni i galna teorier? –Du träffade ofta Björn när han var här.
Ofta? Jo...
Björn var mycket äldre än jag och han var gift – ja, tills ifjol.
–Vi åt ihop ibland, är det brottsligt? –Du var ensam med honom.
Ja, det hände. Jag såg honom som en vän.
Och såg han dig som en vän också? Eller utnyttjade han dig?
Det vet jag inte.
Det är svårt att tro på dig. Du ljög om hur det var när du hittade Björn.
Du sa att du var hemma den natten, men det är inte heller sant.
–Ett vittne såg dig komma hem sent. –Ja, jag var ute och joggade.
–Jag hinner inte alltid på morgnarna... –Var det inför maraton, eller?
Vittnet såg dig gå ut, och du kom inte hem förrän efter några timmar.
Jag var inte hos Björn. Jag var i alla fall inte hos honom!
–Jag var nån annanstans! –Tillsammans med nån?
Ja.
Du inser väl att vem det än är så kan han fria dig från alla misstankar.
Jag inser också att om ni verkligen hade nåt på mig–
–hade ni redan gripit mig. Nu har jag fått nog.
Bara en sak till. Du har sagt att du inte känner Ari Jónsson.
Men igår kväll var ni inbegripna i ett mycket privat samtal i hans bil.
Vad pratade ni om?
–Det har inget med det här att göra. –Det avgör inte du.
Det är en del affärsuppgörelser på gång där han och Björn är inblandade.
Och exakt det pratade vi om. Okej?
Om ni vill prata med mig igen vill jag ha en advokat närvarande.
–Jaha, hörni, varsågoda. –Tack.
Vi kan binda henne vid platsen. Hon har inget alibi.
–Om vi griper henne berättar hon allt. –Hon är inte trovärdig för fem öre.
Hon ljuger inte nu. – Vi behöver kniv och gaffel!
–Hör på dig själv. Du försvarar henne. –Inga desperata gissningar nu.
–Jag är inte desperat. –Förbannade skit.
Det kommer en massa mejl med Björns gamla fakturor och självdeklarationer.
–Varför det? –Det utreds av finansåklagaren.
–Miljoner mejl. Du går igenom dem. –Och vad tänker du göra?
Jag känner en hos finansåklagaren, jag ringer och kollar.
Bestick!
–Else. –Hej, Helgi här.
Jag hade bett er om dokument om Björns affärer de senaste veckorna.
Har ni dem? Toppen.
Nej. Jag får inte prata om det här, det vet du ju.
–Kom igen. –Vi måste få en formell förfrågan.
Jävla trams.
Allt är odiskat.
–Hur många är det som letar? –Just nu är vi drygt 40 personer.
Åtta grupper och tre hundar. Nu trappar vi upp sökandet.
Vi väntar på en helikopter.
–Hur är det att leta i ett lavafält? –Svårt, med all mossa och alla sprickor.
Det går sakta. Förhållandena är mycket svåra.
–Har ni hittat några spår efter dem? –Nej, ingenting.
Helgi! Här finns alla möjliga hotbrev.
Men bara två parter som har koppling till Hraun: Auður och Ari.
Andra har IP-nummer från bibliotek och liknande. De är de mest hätska.
Sms:en i Björns mobil kommer också från icke spårbara nummer.
Utom från... Vem tror du? Raggi har skickat hot-sms till Björn.
"Ge oss fotona på Helena annars skär jag halsen av dig."
"Du ska komma krypande med fotona och be om ursäkt, annars..."
Vi måste kolla dna och krutrester på Ari och Auður.
Om de vägrar, säger ju det en del...
...men om inget hittas går de väl fria.
–Åk och prata med Ari. –Och du pratar med Auður?
–Hon har motiv. Hon bör häktas. –På vilka skäl?
Mejlen mellan Björn och Auður handlar inte om städning, utan om 100 miljoner.
–Om de inte engagerat Elton John... –100 miljoner?
Det är nåt aktiebolag, Átta upp, ägt av Björn, Ari och Auður.
Hon är styrelseordförande och nu krävs hon på nåt lån.
Om hon inte betalar förlorar hon allt.
De försvinner inte bara i ett lavafält mitt på ljusa dagen.
Kanske har de åkt hem.
Raggi kan ha tappat bilnycklarna, det vore typiskt honom.
De har börjat gå och sen fått lift.
Bara konstigt att han inte hör av sig.
Raggi visste att du var på Hraun ibland.
Nej...
Har han inte skulder? Försökte han pressa Björn på pengar?
Han skulle aldrig ta Vera med sig. Han har varit ren i åtta månader.
–Helgi. –Hej. Du har ringt.
Du måste följa med mig till hotellet och ta dna-prov på Auður.
–Nåt nytt? –Nej. Lavan slukar allt.
Pappa?
Pappa!
–Två och en halv miljon, Gísli? –Material och arbete.
Med moms? Det vet du väl inte vad det är!
Jag måste få in moms.
Hur ska det se ut i bokföringen? Moms men inga löner! Du betalar allt svart!
Finns alla pengar från Björn i din bokföring?
Är det kanske dem LK:s jurister letar efter?
Därför får du inga kopior.
Stick.
Inte förrän jag får lite betalt.
–Pallra dig härifrån! –Vill du slåss?
Är allt okej?
Ja...
Det var min ex-man. Tack.
Ursäkta.
Salivprov.
Var det nån speciell som brukade städa hos Björn?
Jag gjorde det själv.
Jaha.
–Han ville inte ha nån annan där. –Var han nånsin våldsam mot dig?
Nej.
Björn var ingen ängel, men våra gräl gällde enbart pengar.
Om AB Átta upp.
–Är det inte klart? –Jo.
–Vi måste få bolagets alla papper. –Jag önskar att jag hade dem.
Jag vill att ni går nu.
Här finns en kamera–
–som varit kopplad till ett IT-system där filmerna sparats.
Själva enheten är förstås söndertrasad men teknikerna går igenom hårddisken.
Haglen som gått in i tavlan, tv:n, rutorna och allt annat–
–är från samma vapen, men inte från geväret Björn höll i.
Med tanke på hur skottsåret ser ut är de här klustren alldeles för stora.
Allt är skjutet med en avsågad bössa utom han?
Du säger att det är saker som Björn inte vill ska komma ut. Vad är det?
Björn hade en otrolig tillgång till diverse information.
Den delgav han mig, och ingen annan.
Det fick absolut inte bli känt.
Ni var båda under utredning av finansåklagaren p.g.a. AB Átta upp?
–Det stämmer. –Och Auður Egilsdóttir var ordförande?
–Ja. –Vilka fler var ägare?
Många, jag minns inte vilka. Bolaget gick väldigt bra.
Till kraschen, då visade det sig att det var tomt, och alla förlorade allt.
Bland andra du och Auður. Men inte Björn.
Han hade placerat sina pengar i ett annat bolag.
Jag hade blivit galen. Jag förstår varför du skriver så här.
Men jag förstår inte åt vem du uppdrog att döda honom.
Beskyller du mig för mord?
Om min svåger hade räddat sina egna tillgångar utan att berätta det för mig–
–ja, då kanske jag hade dödat själv.
Det är helt otroligt att jag ska sitta här och höra på sånt jävla snack.
Jag är inte anklagad för nåt, jag är här som vittne.
–Nu räcker det. –En sak till.
Du känner till övervakningskamerorna på Hraun?
Vi går igenom filerna nu så snart kan vi se själva mordet.
Bra. Då kan ni kanske sluta jaga mig.
Hej, Jóhann experten!
–Snyggt jobbat med filmfilerna. –Jaha, och vad är det nu?
Jag skulle behöva se ansiktet på mannen i entrén. Går det?
Jag jobbar vidare och hör av mig när jag hittar nåt.
Går det att få ut mera material?
Nej, knappast. Allt var sönderskjutet, det var bara det här som gick att rädda.
Du hör av dig.
Vi är klara. Vi har genomsökt området på baksidan av huset.
Vi hittade Raggis fingeravtryck. På en rörstump.
Vi har kollat vapenskåpet hos Helenas pappa. Raggis avtryck fanns även där.
Du, Maggi på macken har mejlat dig nåt väldigt angeläget.
Ella?
–Hallå? –De är inte här.
–Mamma har försökt få tag på mig. –De är ute och rider.
Det är ingen mobiltäckning här.
Vet du om hon ville nåt särskilt?
–Du... –Jag kollar foton från alla tävlingar.
–Du finns inte med på ett enda. –Det kan inte stämma.
Varför kom du inte på Mästerskapen?
–Jag jobbade, det vet du. –Du kunde ha smitit en kvart.
När jag tävlade. Jag messade dig.
–Titta här... –Du har aldrig sett mig vinna en tävling.
Mamma kommer jämt men du har inte sett mig ta emot pris sen jag var elva!
Du önskar att jag hade dött istället för Rúnar.
Dísa?
Helvete!
Titta vad jag hittade.
Vill du ha den?
Du får leka med den.
Alla enheter! Den försvunna flickan sågs stiga in i en bil i Ólafsvík 14.35.
Bilens ägare är en dömd pedofil. En ljusbrun Daihatsu Station–
–registreringsnummer ZN 090.
Jag tror jag vet var bilen är. Han har sommarstuga i Arnarstapi.
Jag såg honom förut.
Flickan är här. Hon frös.
Översättning: Ylva Hellerud Svensk Medietext för SVT